Söderman mfl har tidigare placerat urhemmet i korsningen västra Palinor, norra Mirel och södra Kard...ungefär. Jag tycker det låter bra då även ett forntida rike med jättar placerats i det området (jättarna finns kvar men inte riket).
Jag anser att det idag inte finns några Högmansriken, men väl bosättningar. Ett tystlåtet, bistert folk bittra över sitt fall från storhet ( ). På höglandet i västra Palinor finns en av de största grupperna av Högmän. Även jag har placerat mindre byar av Högmän norr om Jorpagna vid foten av Mörkrets berg (ibland i byar delade med HLM). Jag gillar förslaget att en annan spillra finns i Drylo.
Släktskap till uråldriga varelser i Grynnerbergen eller med Tolgulder gillar jag inte. I Trakorientråden har vi snarast hamnat i att Tolgulder är en människoart unikt utvecklad i sin miljö.
Ska se om jag kan sammanfatta vad som skrivits om Högmän hittills.
TARBANS ÄTTLINGAR
Högmännens härkomst är fortfarande omdiskuterad, även om de själva ofta framhåller att de är ättlingar till en kultur som i urtiden upphöjdes genom närvaron av en gud de kallar Tarban. En mer lärd teori är att de är resultatet av tvångsäktenskap mellan jättar och människor i trakterna väster om Mefimors sjö. Efter tusentals år av livegenskap slog sig Högmännen fria och fann egna trakter att befolka. En teori är att Tarban var upprorets ledare. Högmännen fnyser naturligtvis åt liknande teorier och lärda män har inget högt värde bland det stolta folket.
För cirka 3 000 år sedan ska Högmännens kultur ha haft sin storhetstid. Kulturen dyrkade djurandar och har i vissa delar drag av andra folks dyrkan av Moder Jord. Man besatt stor kunskap om elementens byggstenar och kulturen följde noga årstiderna och deras relation till elementen. Man byggde städer i sten med kolossala tempel och observatorier. Ruinerna efter dessa kan ännu ses i bl.a. Palinor, Alerien, Mirel och Drylo.
Storhetstiden varade dock inte många århundraden. Hur kulturen gick under är okänt men internt religiöst och filosofiskt käbbel antas vara en stor bidragande orsak tillsammans med svartfolkens spridning. Dock lever vissa kulturella arv kvar än idag, till exempel tron på de fyra riktningarna i Alerien. Genom årtusendena har Högmännens ringa antal ytterligare minskats genom uppblandning med vanliga människor, så att de nu för tiden är mycket ovanliga.
Högmän är tystlåtna och försiktiga, samtidigt orädda och envisa. De bor tillsammans i klaner, där varje klan har sin hövding och sin styrka av soldater. Kvinnor har en stark position i högmännens kultur och är de som väljer vilka män de vill leva sina liv med. Oftast har kvinnorna flera män i olika ålder för att öka sina möjligheter att bli med barn och föda barn som kan överleva uppfostran till dugliga krigare eller viljestakra mödrar.
Alla unga män får genomgå en myndighetsrit när de fyller 16 år. På sin 16-årsdag får den unga högmannen en kniv och en påse råg. Naken ska högmannen klara sig i en månad i vildmarken. Att detta frambringar mycket självsäkra och kapabla (och oblyga) individer behöver kanske inte tilläggas.
En gång i tiden, sannolikt under storhetstiden, lär Högmännen ha avlat fram gigantiska hästar och var ett beridet folk. I samband med att deras storhetstid slutade blev också hästar och ridning tabu. Högmannen är en formidabel krigare till fots, men föreställ er hur de en gång måste ha varit framrusande till häst över Mirels kullar. En del lärde anser att de palinoriska pansarhästarna är ättlingar till Högmännens hästar.
Högmännens svärd kallas hederssvärd. De är stora vapen och mäter upp till två meter i längd. Varje svärd är individuellt tillverkat och av högst möjliga kvalitet. Varje högman får sitt svärd av sin klanhövding som ett tecken på att han blivit vuxen. En del svärd är nytillverkade, men det finns också många som har gått i arv från förfäderna och har en lång ärorik historia och ett eget namn. Det kan delvis förklara högmännens egendomliga vana att tala med sina svärd. Att förlora sitt svärd är en högmans värsta mardröm, för det innebär att han samtidigt förlorar all ära och blir förvisad från sin klan. Att vidröra någon annans hederssvärd är en grov förolämpning och kräver omedelbar, blodig hämnd.
Utseende: Högmännen är större och kraftigare än vanliga människor och bär ofta stora, svarta skägg. De har mörka ögon och mörkt hår. De klär sig enkelt enligt det lokala modet, även om deras förkärlek för högländer och kalla klimat gör att de ofta bär tjocka, grova yllekläder. De använder sällan juveler utan dekorerar sina kläder med desto mer silver-, guld- och mässingsdetaljer, ofta med vackert stiliserade djur- eller andemotiv från de olika klanernas namn.
Uppträdande: En vanlig egenskap bland Högmännen är att de anser sig förmer än andra folk och sålunda arroganta och hänsynslösa, men detta är givetvis individuellt. De är medvetna om att deras folk håller på att dö ut och drabbas därför ofta av skräck inför döden redan i unga år. En sådan dödsskräck tar sig uttryck antingen genom att de ständigt söker utmana döda (de blir mycket djärva, näst intill dumdristiga, äventyrare) eller att de flyr döden (de blir folkskygga eremiter). De är ett stolt folk som styrs av en sträng hederskodex. Ärlighet och särskilt ”sportslighet” i strid hör till självklarheterna för en Högman med hedern i behåll. Livslängd tycks vara 100-120 år.
Kulter Tarbankulten
Den helt dominerande kulten bland Högmän i hela Ereb. Tarban är Högmännens fader och den som gav dem högländerna att styra över. Han lever i vinden varför hans tempel är öppna för vinden i alla fyra väderstrecken.
Björnkulten
Urgammal kult. Kult tillägnat björnens rådare. Templet tillhörde någon slags gudom som tillbads av jättarna ifrån början. Björnkulten är inte en helt separat religion utan snarare en orden inom en större animistisk (i dess normala betydelse och alltså inte magiskolan) religion som dyrkar naturandarna. Samma religion som oraklen möjligen tillhör. Kulten minskar i storlek allt eftersom andra religioner tränger sig på. En gång i tiden var kulten dock väktarna av den mirelska kulturen och tron när Mirel hotades av det joriska imperiet. Kulten är mycket lik björnskiftarkulten i Mirel.
De Fyra Årstidernas Väg
Detta var en mycket primitiv men tidig filosofi som indelade världen i fyra årstider som alla associerades med ett element. Elementen kunde sedan manipuleras med hjälp av shamanistiska pakter med elementarandar och andra mäktigare utomvärldsliga väsen. Detta blev till någon slags delvis skriftbaserad (då tidig skrift ansågs väldigt mystisk) magi som dock inte var lika fullständig, mäktig eller lättillgänglig som modern elementarmagi men som kunde få en del mycket spektakulära resultat såsom broarna i Drylos högland eller de urgamla vattenandeskapade brunnar som fortfarande är centrum för många inlandssamhällen över hela högkulturområdet. Detta var mer av en finslipning av den redan existerande shamanismen med snävare ramar och ett mer modernt kategoriserande tänkande. Tidigare har de olika stora rådarna och andarna givits namn. Här rör det sig mer om abstrakta principer, där tankar förklaras i mer konkreta termer och inte är gömda bakom gamla sedelärande sagor. De gamla präster som finns kvar av denna tro är ofta Högmän eller ännu oftare andar av olika slag som en gång var högmän. Dess storhetstid var långt innan Jorerna kom till Mirel och dess grannländer. Det sägs att denna filosofi var en stor del av anledningen till att dyrkan av Jättarnas Urgudar upphörde ibland Högmännen och ersattes med en karg, bister kultur som fortfarande ägnar sig åt offer av intelligent liv ibland men som inte dyrkar gudar som i sig är galna och härstammar ifrån platser som inte skall vara.
Magialerna
En i princip utdöd kult av elementen som lär finnas kvar bland de dryliska Högmännen.
-------
texten behöver filas på då den ligger allt för nära Monsterboxen (och C?), den är kanske inte heller så läsvänlig, men vad tror ni om sammanfattningen? Går den att leva med?
Senast redigerad av Mikael den 2012-01-02 22:38, redigerad totalt 5 gång.
Ingen lätt jobb att försöka fläta in denna storsvärdsvingande ras av skäggiga män i gamla Ereb men tycker du är på god väg Mikael.
Mirelierna som ättlingar till högmän som i sig är ättlingar till jättar låter lite kaka på kaka även om tillhängare av den lärde Brior Brådfots ord om "förvildning" av människor möjligens ser en "förvuxning" utifrån samma principer. Teorin får gärna finnas som etablerad sådan men då fortsatt som teori bredvid andra. Evolutionära frågor är som känt starkt ifrågasatta på Altor.
Hur som helst så är det i bästa fall en teori med viss modifikation då mirelerna fanns i Mirel(lien) innan några narguriska stammar letade sig västerut norr om Mörkerbergen på 900-talet fO (enligt ÄS-historia och vidareutveckling på forumet). Högmännens kultur kan således inte ha krossats av nargurer för att så överleva som mireler.
Men. Om vi nu vill ha ett urhem där högmännen krossas och går under för att sen överleva i mindre grupper med likartade kulturella drag i dagens västcentrala Ereb kan möjligens en annan lösning hittas. Om ni kollar på den stora Erebkartan och zomar in på Mirel hittar ni regionen Burunloth som ligger i landets norra delar mellan Ljusnahalvön och riket Ransard. Här skall det enligt Mirels gamla mästare vije leva jättar men inte mycket mer är sagt även om jättars förekomst i Mirel är spikat. Vad om Burunloth var (och kanske även är fast utan någon statsbildning) högmännens land och eventuella korsningar med människor eller förkrossningar av högkulturer kopplas till västnargurer som hittade hit efter 900-talet fO?
En annan koppling mellan västnargurer och högmän som redan diskuterats är ursprunget till ransardernas stora glamorgsvärd. Hur det blev med det får dock Fafnir utlåta sig om.
Intressant läsning. Jag har dock ett par frågor/synpunkter. Finns det officiellt någonstans att kvinnorna är med och strider? Jag har inte hittat det men inte exakt storletat heller. För annars så känns det som en naturlig reaktion för en "döende" ras att försöka skydda sina kvinnor från strid. Kanske praktiserar de polygami eftersom männen så ofta dör i strid och att detta skapar ett matriarkat genom att de äldsta kvinnorna inom varje "kärnfamilj" lever vidare och styr medan männen kommer och går så att säga. Detta skulle vara en adaption till att männen dör och då behövs det för att uppehålla rasen då kvinnorna blir fler än männen.
Det blir också ett skyddsnät för kvinnorna som annars blir övergivna änkor allt som oftast.
Flera bra synpunkter.
1. Tycker personligen hederssvärden är en cool grej, men det måste göras om om det är en exakt avskrift från C (eller Eon).
2. Att Mirelerna är utan släktskap till högmän och jättar är vad jag skulle föredra också. Det tycker jag alltså att vi stryker. Mirelerna är så coola i sin egen rätt. Då löser vi också aspekten med tidslinjen.
3. Det var Burunloth jag hänvisade till och jag tycker det ska få förbli ett jätterike (forntida men ännu bebott) men tanken var alltså att Högmännens rike inte låg långt därifrån, strax öster om faktiskt.
4. Glamourhsvärden har naturligtvis sitt ursprung från Högmännen och i södra Ransard/Alerien föds landets största raner (och sarder/alerier)...varför vet man ej men ett stående skämt är att gårdsmor varit ute på grönbete ipå höglandet.
5. Polygami OK, inga stridsmöer OK, men matriarkat Nej.
Ranerna använder alltså glamorg mot odöda från Palinor och det är själva namnet som kopplar till högmän. Oger/ogr är en västnargurisk benämning på storvuxna människoliknande varelser och gladiuz är ett lånord från jori för svärd.
Vart har då ranerna kommit i kontakt med högmän? Om Burunloth i norra Mirel inte helt funkar så kan vi leta oss norrut mot Ransard. För att hitta högland måste då först den skogbevuxna Aleriska sänkan med floden Aesel (från Palinor) korsas och då är vi ute i det öppna landskapet i södra Sardland (södra Ransard). Vad ser vi då? Ett stort bergsområde reser sig i fjärran - Tarbans berg, högmännens allra heligaste.
Jag tänkte mig snarare Eidunnbergen eller öster därom, Palinorskt högland. Ranerna kan ha kommit i kontakt med dem då under något av de första soltågen.
Jag gillar i vanlig ordning beskrivningen som lite luddig med flera möjliga sanningar.
Vidare var jag i början tveksam till att högmännens "barndom" var så lik ranernas. Men det behöver ju inte vara ngt negativt. Tvärtom kan ju högmännens vanor inspererat ranerna i sin strävan att framavla erebs främsta och hårdaste stridsmän.
En annan tanke som slog mig var ett av skeendena som kan ha varir början till slutet på högmännens storhetstid. Vad sägs att majoriteten av de Tarbantrogna på gudomlig ingivelse(?) rustade en flotta och begav sig västerut i sökande efter gud, artefakt, det förlovade landet, sitt öde eller annat lämpligt. Med sig tog dom stora delar av de mest framstående individerna och med det mycket viktig kunskap etc. En schism pga olika trosuppfattningar eller liknande kan också ligga bakom utresan.
Flottan försvann ut i dimmiga legender...
Detta skulle A) ge en delförklaring i hur folkets dalande börjar och B) ge en rimlig förklaring till hur högmännen en gång bosatte sig i de fjärran länderna på ösrta halvklotet i närhet till staden-som-inte-får-nämnas-vid-namn
...Men vem skall föra våra runor, så väl, med den äran?
----------
Instagram: porkypete
----------
Tänkte inte berget i Sardland som ett nutida näste för högmän utan mera platsen för ruinerna efter deras högkultur (och ett platsnamn på kartan).
Sen finns redan en lite svårförklarad flytt över havet från Kard, nämligen jordukaerlarnas förfäder som ganske snabbt lärde sig båtbyggeri efter att de ankom Kard på 800-talet fO, och då blir det lite konstigt med ännu en? Kan inte heller den gudomliga ingivelsen att lämna sitt hem ha försiggått över landjorden mot söder och öster? Om högmännen är i släkt med tolgulder så (tror jag) att havsfärder är något dessa folkslag mycket gärna undviker.
Vill sen lägga till att mina förklaringsförsök mest handlar om möjligheten att fläta in denna från ÄS sida rätt oinarbetade "ras" i Ereb, om högmännen inte gillas i varken Mirel eller Ransard så gör de inte det. Akrogal är ganska obeskrivet så det är kanske heller där högmännen bor...
Hmmm Hade dom byggt båtar förr så skulle dom nog dessutom fortsatt med det. Ser en problematik i mitt resonemang. Men legender är vaga
Det kan räcka med att en stor del begav sig av till fots österut för att aldrig synas igen.
Jag tror nog att högmännen skall kunna flätas in och ges en befäst men lagom obetydlig plats i ereb
...Men vem skall föra våra runor, så väl, med den äran?
----------
Instagram: porkypete
----------
Tror inte vi vinner något på att peka ut en viss bergskedja som ursprungsplats utan snarare ett mer luddigt område, typ en triangel med tre kartnamn..typ typ.
Gillar tanken om exodus österut efter schism och det därav följande förfallet för de som blev kvar.
Mikael skrev:Tror inte vi vinner något på att peka ut en viss bergskedja som ursprungsplats utan snarare ett mer luddigt område, typ en triangel med tre kartnamn..typ typ.
Gillar tanken om exodus österut efter schism och det därav följande förfallet för de som blev kvar.
Fördelen att peka ut en bergskedja är att vi då får en plats med ruiner från en gammal civilisation att väva in i texterna om t.ex. Ransard. Och alla vet ju att rester från gamla civilisationer är varje äventyrares våta dröm. Vem vet kanske en del högmän på ålderns höst känner sig kallade att återvända till deras ursprungs vagga och att det därav finns en del eremitiska högman i bergen. Dessa ser ju knappas med blida ögon på "gravplundrarna".
Spontant så ser jag gärna att inte högmännen använde sig av hästar, dessa får gärna komma till trakten vid ett senare tillfälle.
Lärda kan ha spekulerat i om huruvida den palinorks stridhästen fordom framavlats av högmännen. Då stora delar av civilisationen föll övergav man hästarna och sökte sig mot högre mark. De vilda palinorska storvuxna hästarna kan således vara en förvildad rest av en fallen civilisation. OM detta bryr sig naturligtvis nargurerna föga. De jobbar ju som bekant med att åter tämja och avla arten.
Vad typ av kontakt kan högmännen idag ha med raner och palinorer. Enskilda räder om behovet uppstår i vardera riktningen? Enskilda "legoknektar" i sold i endera ransard eller palinor beroende på ursprung och lynne?
...Men vem skall föra våra runor, så väl, med den äran?
----------
Instagram: porkypete
----------