Som ett hjälpmedel för spel i Ereb Altor skulle några riktlinjer kunna fastställas utan att det blir för regeltekniskt:
Vilka gudar och religioner motsätter sig vampyrer och förekomsten av vampyrism?
Vilka är dessa gudar och religioners symboler?
Och sen kanske skilja mellan om en sådan symbol är "välsignad" eller inte (med den innebörd det kan tänkas betyda) för att avgöra vilka eventuella begränsningar symbolen ifråga ger den en vampyr?
I eget spel brukar jag lösa det med improvisation av olika PSY-slag, FYS-slag, svårighetsgrader och Motståndstabellen.
Odöda verkar inte ha några romantiska känslor. Sexuallivet är obefintligt. Inte så konstigt när det gäller gengångare, gastar och dödsriddare. Men hur är det med vampyrer?
Vampyrens popularitet som literärt koncept skall ha mycket att göra med sexualitet, säger de som vet. Vampyr-berättelser ses gärna som romantiska och sexiga. Titta på vilken vampyr-film som helst faktiskt.
Det sägs att Bram Stokers Dracula blev en hit för att folk drog paralleller med den dåvarande sexuella faran från syfilis. Och vissa säger också att anledningen att vampyrerna fann sådan otrolig popularitet igen med Anne Rices böcker var för att en ny livsfarlig könssjukdom gjort entré: AIDS.
Hur som helst, vampyrer är sexiga, men det är drickandet av blodet som är den sexuella akten för dem. Alltså är de inte alls intresserade av könsligt sex, utan konsumerar relationer med varelser de förför genom att dricka deras blod och slutligen döda dem, eller göra dem till vampyrer förstås.
"Så framt han vill älska vår nåd och vår vrede fly."
Det är väl lite av en erotisk tvist att de biter i halsen, en slags dödskyss. I princip alla andra odöda ser anskrämliga ut. Spöken och gengångare kanske inte ser ut som farliga monster men de övriga. Vampyrens ärr och annat försvinner när de blir odöda.
birkebeineren skrev: ↑2022-01-20 06:23Skraeting är min benämning för likätare. Dessa är ett problem i vissa delar av Nargurs skogar. Tanken är att de uppstod som följd av någon händelse tillbaka i historien och likätarsmittan (notera att det här var tillbaka i 2007, innan annan smitta ) har gjort att nargurerna ändrat sina begravningstraditioner efter detta...
Vore det inte passande då att knyta denna likätarsmitta till den för-palinoriska Ghaerîl-kulten? Om det är riktigt långt tillbaka i tiden, så är det kanske tal om något fenomen eller någon kultur som sedan är det som ger upphov till Ghaerîl-tro/dyrkan?
Dödsriddaren är en högre odöd skapad med en sofistikerad nekromanti som använder sig av speciella krafter/energier med ursprung i landen kring och i det som nu är ordensstaten Palinor. Likätaren (som i dessa trakter ofta kallas skraeting) är kanske vad samma energi kan åstadkomma av sig själv, spontant, så att säga.
Kanske annan "primitiv" nekromanti och andra typer av odöda har sitt erebiska ursprung i nordvästra Nargurs skogar?
"Så framt han vill älska vår nåd och vår vrede fly."
Från början kallade jag alla kroppsliga odöds för Skraetingar i Ransard.
Men det nordiska draug är för bra för att utelämna. Jag tänker att raner sällan gör en sak att artbestämma varelser över lag. Detta främst pga av deras självcentrering och arrogans. Allt folk utanför Ransard är eraner. Icke raner. Allt storvuxet är resar (ogr) etc.
Men man skiljer numera på skraeting och draug. Skraeting är lägre kroppsliga odöda med liten eller ingen intelligens.
Drauger är mäktigare, oftast med agenda och övernaturliga krafter.
Gengångare, dödsriddare och kummelgastar är sannolikt drauger medans likätare, zombies och banemän är skraetingar.
De flesta kamper de utkämpat mot odöda är mot palinor.
Sannolikt ingen nu levande ran har mött dem då det var 100år sedan förra soltåget. Men i berättelserna lever de kvar. De är dessutom övertygade om att palinor går i Gaerils koppel så alla eventuella utbrott av likätare eller liknande skylls givetvis på palinor.
...Men vem skall föra våra runor, så väl, med den äran?
----------
Instagram: porkypete
----------
Albrekt skrev: ↑2022-01-20 09:58Från tråden om Æsír:
birkebeineren skrev: ↑2022-01-20 06:23Skraeting är min benämning för likätare. Dessa är ett problem i vissa delar av Nargurs skogar. Tanken är att de uppstod som följd av någon händelse tillbaka i historien och likätarsmittan (notera att det här var tillbaka i 2007, innan annan smitta ) har gjort att nargurerna ändrat sina begravningstraditioner efter detta...
Vore det inte passande då att knyta denna likätarsmitta till den för-palinoriska Ghaerîl-kulten? Om det är riktigt långt tillbaka i tiden, så är det kanske tal om något fenomen eller någon kultur som sedan är det som ger upphov till Ghaerîl-tro/dyrkan?
Dödsriddaren är en högre odöd skapad med en sofistikerad nekromanti som använder sig av speciella krafter/energier med ursprung i landen kring och i det som nu är ordensstaten Palinor. Likätaren (som i dessa trakter ofta kallas skraeting) är kanske vad samma energi kan åstadkomma av sig själv, spontant, så att säga.
Kanske annan "primitiv" nekromanti och andra typer av odöda har sitt erebiska ursprung i nordvästra Nargurs skogar?
Fafnir skrev: ↑2022-01-20 22:13
Från början kallade jag alla kroppsliga odöds för Skraetingar i Ransard.
Men det nordiska draug är för bra för att utelämna. Jag tänker att raner sällan gör en sak att artbestämma varelser över lag. Detta främst pga av deras självcentrering och arrogans. Allt folk utanför Ransard är eraner. Icke raner. Allt storvuxet är resar (ogr) etc.
Men man skiljer numera på skraeting och draug. Skraeting är lägre kroppsliga odöda med liten eller ingen intelligens.
Drauger är mäktigare, oftast med agenda och övernaturliga krafter.
Gengångare, dödsriddare och kummelgastar är sannolikt drauger medans likätare, zombies och banemän är skraetingar.
De flesta kamper de utkämpat mot odöda är mot palinor.
Sannolikt ingen nu levande ran har mött dem då det var 100år sedan förra soltåget. Men i berättelserna lever de kvar. De är dessutom övertygade om att palinor går i Gaerils koppel så alla eventuella utbrott av likätare eller liknande skylls givetvis på palinor.
Det här önskar jag mig sammanfattat under överskriften Odöda enligt Æsìrtron, precis som jag skulle vilja se det för även Lysande Vägen, Unga Gudarna och Parbagerna.
Här i söderns länder finnas en tradition av att i möjligaste mån artbestämma, utreda och katalogisera alla varelser, mineraler och växter. En stolt tradition som kan spåras tillbaka över trehundra år till den store Aspubran av Hafsort, frid över hans minne.
I det norra Kard saknas mycket av denna tradition. Då Lyceet arbetade med en avhandling om de odöda, ”Inmortuê - Ambulatiû mortua” påvisades att olikheterna på hur dessa uppfattas skiljer sig väsentligt mellan våra kulturer. Då mitt sardiska arv och mina många år i Vortigerns tjänst i Kaphalt gav mig en unik inblick tillfrågades jag om jag kunde författa ett kapitel om de odöda i Kard.
Det ska redan nu poängteras att mitt arbete tll viss del uppfattats kontroversiellt. Jag har anklagats för falsarium, kätteri och nordisk propaganda och mer än en gång tvingats försvara mig fysikt, både på skriptoriet och på Lyceeplan. Detta till trots hävdar jag bestämt att jag bara återger det som anses som sanning i Kards länder och att det därför inte kan utelämnas ur en komplett avhandling.
-Falfonir av Kaphalt, Lyceet i Pendon 608 e.O.
För att ens börja förstå konceptet av odöda i det karga norden måste inledningvis några ord nämnas om den rådande religonen; Æsìr. Kort och förenklat utgör stommen av denna religon två gudafamiljer i kamp. De nobla, stolta och mäktiga Æsìr, och de lömska, egoistiska och ondskefulla Vænìr. Bland Vænìrs skaror finns Gerild.
Gerild
Dödgsguden och underjordens härskare. I Ransard, Jordasur och runt Palinor kallas han ofta Gastguden, Draugadrotten, eller Dödgångarnas Konung. Alternativa stavningar är Ghaerîl eller Ghærîl.
Här måste nu nämnas att det är ranernas övertygade uppfattning om att Gerild eller Ghærîl dyrkas av en ond sekt i Palinor som låter en farsot av odöda svepa över landet var hundrade år. I södern känner vi Palinors riddare som hängivet tillgivna den Lysande Vägen och Etins läror. Detta nämns här som ett faktum till varför raner lagt osedvanligt mycken vikt vid de odöda.
Gerild är kung över de som dött en neslig eller omanlig död och försöker ständigt locka till sig fler följeslagare. Det är en vanlig trosuppfattning att han försöker snärja även de hedersvärt döda genom lister och svek. Sin makt låter han visa genom att låta de döda gå igen.
Nu till det närmaste en kategorisering av odöda vi kan komma i dessa landsändar. Oftast talar man om två typer. Skrætingar och Drauger.
En Skraeting är en vekare odöd. Oftast kroppslig sådan. Det finns indikationer i källorna på att de varelser som myntat begreppet är en typ av odöda som sprider smitta, från narguriska legender. I vad jag kunnat förstå de som inom nekrotropin oftast benmämns likätare eller ghuler. Det ska också nämnas att utbrott av liknande smitta sägs vara relativt vanligt i Kard. Det hålles för sannolikt att dessa eventuella utbrott eller rädsla för desamma, i stort påverkat begravningstraditionerna bland västnargurerna å de att de döda ofta bränns.
Till begreppet skraetingar faller också de typ av likspöken med ingen eller rudimentär intelligens som kunna animeras magisk väg av svartkonstnärer.
Drauger är mäktigare likspöken, oftast med agenda och övernaturliga krafter. I de flesta fall besitter de fysisk kropp men vissa apparitioner faller också under kategorin. I Ransard anses exempelvis kummelgasten vara en draug när övriga västnargurer har ett specigikt namn som i översättning blir väldigt likt vårt.
De som inom nekrotropin benämns exempelvis gengångare, gastar, vampyrer och dödsriddare skulle i Kard benämnas drauger.
Utöver dessa två kategorier måste nämnas att det finns högst lokala avvikelser. En viss typ av väsen kan ha tre helt skillda namn i tre olika byar. I dessa fall är namnen oftast konstuerade som en beskrivning av väsendet. Vidare finnes vissa typer av drauger som utmärkt sig på så specifika sätt att de lönts egna namn. Sådana avhandlas nedan.
Gråsystrar
Även kallade gråtsystrar, skränsystrar, draugmö, skrålvittra mm
Detta väsen har ett okänt ursprung. Vissa tolkar henne som av kyriornas ätt andra som en Drauga Drottens utsände.
Hon, för det är alltid en kvinna, sägs förvarna om en ärolös död. Insvept i dis, härjad och färglös visar hon sig stundom och pekar med benigt finger ut en man medans hon skriker djuriskt, ordlös och skärande.
Att bli utpekad av en gråsyster är mycket olycksbådande. Det är inte sällan tillräckligt för att göra den utpekade klanlös.
Enligt sägner har dock den utpekade kunnat motbevisa henne och har trots allt dött med ära. Hon har då med ett sällsamt leende under tystnad omfamnat den fallne. Ett tecken på hennes band med Kyriorna och ett efterliv i Aesgar måhända?
Enligt Holsteigskvädet så återkom dock Holsteig en draug trots sin omfamning så inget är helt säkert.
Korpkrigarna
Bland de Aesirtroende folken återfinns legenden om korpkrigarna eller de korpsvurna. Hrafnvængr.
Enligt legenden kan en krigare som dör under stor nesa eller oförrätt och vägras sin plats i Æsgar, återvända till Ereb som en slags kroppslig hämndens ande. Till skillnad från draugr och skraetingar besitter de sina minnen och sin fria vilja. De är inte heller bundna vid platser som kummelgastarna utan kan färdas långa sträckor för att utkräva sin hämnd.
Legenden menar också att de är osårbara för både vapen, gift och eld. De besitter styrka långt över den de hade i livet och kunna med enkelhet slå sig genom lyckta dörrar. De rör sig som vanliga män och kan kan vara svåra att särskilja från de levande. Som ett tecken på sitt förbund till korpen sotar dom sina ögon.
I samtliga historier har de också haft en korp som följeslagare.
Åsikterna går isär om det är Wòdur själv som gett dem möjligheten att återställa sin heder och förtjäna sin plats i Æsgar eller om de, medvetet eller omedvetet, springer Ghaerils ärenden.
...Men vem skall föra våra runor, så väl, med den äran?
----------
Instagram: porkypete
----------
Som boklärd från Kaphalt känns hans sardiska ursprung ganska tydligt. Han borde då rimligtvis vara väl insatta Kards mytologi och väsen. Sugen på att utveckla karaktären. Men det passar annan tråd bättre till. Men
...Men vem skall föra våra runor, så väl, med den äran?
----------
Instagram: porkypete
----------
Vad gör en dödsriddares banemän om denne besegras och förgörs. Fortsätter med et de gör? Ja om de gör något eller sätter de sig bara ner och är handlingsförlamade eller förgörs de?