![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Slaget i Hittin
Mandelmunkarna Kostobir Klavius från Trakorien och Lugo Illiõ från Caddo var två mycket kompetenta herrar men som så många andra lärda hade de en fallenhet för internt käbbel och för sina tvister av vare sig sällan skådad eller speciellt intressanta slag var de ökända. Deras sista strid är dock berömd och utkämpades i den efariska solfararstaden Hittin där de sammanstrålat inför Soldagsfirandet 212 eO för att evaluera införandet av den nya Arcivaliska Tideräkningen som de under lång tid arbetat med under exarkens överuppsyn. Detaljerna är oklara då huvudcitadellet där de både lärde vistades var upptaget med festförberedelser som skulle hinnas med innan ordensriddarna kom hem (från det som spåddes bli det sista stora slaget mot hedningarna) och ingen därför var närvarande när tragedin utspelade sig, men Stormästaren som sedan utredde det hela kom efter noggranna spekulationer fram till vad som utspelat sig. Kostobir måste på något vis ha kommit i besittning av överköksans soppslev, ett mycket respektingivande tillhygge, och lagt sig i bakhåll för sin kollega. Lugo kunde säkerligen fastslås ha varit på hemfärd från den tredje av dagens tolv noga utmätta latrinbesök och eftersom han gärna gillade sjunga caddiska visor efter uträttat varv hade han förmodligen inte hört Kostobir närma sig. I Norrtornets galleri har trakoriern hoppat fram men då han led av onormal kortvuxenhet och den för mandelmunkarnas så kända ämbetstoga hade en benägenhet att glida ner för honom, har han antagligen snubblat och på något vis lyckats fastna i en ljuskrona då han störtat utför galleriräcket. Lugos handlingar efter detta var svårare att avgöra men tros ha varit att kasta nötter, tunga efariska jordnötter, på den i ljuskronan svängande Kostobir, och pricksäker som alla dalker sägs vara har detta förmodligen inte varit trevligt. Då nötskålen gått tom har Lugo sedan tagit sig ner för galleriet, lyckats slita ner en stor stridsklubb från hängandes över spiselkransen (faktisk samma vapen som Willem Korp bar under Andra Soltåget) och försökt krossa sin forne kollegas sandalklädda fötter underifrån. Med detta hade han dock inte lyckats särskilt väl kunde helarna vid den senare undersökningen av kropparna fastslå men om det berodde på att klubban varit för tung eller om Kostobir fortfarande lyckats hålla fast soppsleven och skyddat sig med den var omöjligt att gissa. Utgången på det hela hade avgjorts av att trakorierns vikt inte varit tillräckligt liten för att ljuskronan skulle stanna kvar i taket men tillräckligt stor för att tillsammans med ljuskronan när den lossnade slå ihjäl både Lugo och Kostobir. Senare forskning har visat att bakgrunden till detta såkallade ”Slaget i Hittin” var ett missförstånd rörande två utelämnade festdagar i kalendersystemet som var en del av den nya tideräkningen nu införd, ett missförstånd som kostade två lärda mäns liv och halva kontinenten Ereb två extra lediga dagar. Mandelorden har sedan dess sällan anlitats av den Lysande Vägen.