Adragoor skrev:Samma idé finn redan i Ereb om jag inte minns fel. Drakarnas språk använder alltings sanna namn har jag för mig...
Precis. Detta var så vitt jag vet Eriks idé från början (i Drakar och Demoner iaf). Det vi nu ser och kommer att se i hans böcker är en vidareutveckling av den tankegången. Ruskigt spännande
Det där med gudomliga runor gillar jag starkt.
Men kanske bör Vi inte skriva ner för mycke om det i wikin då det antadligen inte människan (och andra raser på Altor) vet så mycket om dem eller ens något?
Brior skrev:Bakgrunden är de gudomliga runorna som är tillvarons ritning (ett grundtema i Svavelvinter). Varje intelligent varelse har en egen unik runa som kan förändras, men när varelsen dör stelnar runan och skrivs in i dödsgudarnas bok.
Tycker nästan inte mer än det behövs. Eller kanske det som skrevs senare av Brior om kombinationer men inte mycke mer.
Alendor skrev:Det där med gudomliga runor gillar jag starkt.
Men kanske bör Vi inte skriva ner för mycke om det i wikin då det antadligen inte människan (och andra raser på Altor) vet så mycket om dem eller ens något?
Brior skrev:Bakgrunden är de gudomliga runorna som är tillvarons ritning (ett grundtema i Svavelvinter). Varje intelligent varelse har en egen unik runa som kan förändras, men när varelsen dör stelnar runan och skrivs in i dödsgudarnas bok.
Tycker nästan inte mer än det behövs. Eller kanske det som skrevs senare av Brior om kombinationer men inte mycke mer.
Jag har helt missat den här tråden, men den är ju lysande. Jag håller med Alendor att vi absolut inte ska skriva ihop allt för mycket kring detta men motsatsförhållandet mellan runorna och kaosgudarna bör skrivas in i religionskapitlet. Jag tar det i rätt tråd istället.
Hur gick det egentligen till den där dagen, då Kmordas istäcke hängde hotande över Fari-Nhata och crurerna beslutat att försöka övervintra den stundande svavelvintern?
Hur mycket visste de stolta yndarerättlingarna om sin framtid och vad de gick till? Och vad med det rent praktiska, satt Rirba bakom en stor liggare dar hon noterade ner var och en av köande crurers livsrunor för att sedan låsa in den på något säker ställe försedd med sigill innställt på 800, stod Ottar brevid med bister min och lyssnade till vad svärdet Ebharing viskade i hans ännu blodfyllda öron eller var han sysselsatt med att knäcka ner sina undersåtar som sedan skrämda kvurer bar bort för att gräva ner i den tjältillfrusna marken?
Den som varit en fluga på den blåskimrande glaciärväggen den dagen kunde nått berusande insikter om de hur de vandödas liv tog sin början...
Otvin Käkslite skrev:De här runorna påminner mig lite om folks "sanna namn" i nån bok som heter typ "öriket" eller nåt... handlar om en pojkspoling till magiker som man får följa i tre böcker.
bara en fotnot...
och...
någon som vet vad jag pratar om??
//M
Japp gillar Ged sparvhök
Sparvhök ja!! Så hette han. Mmm, jag gillade de böckerna.
Var det inte så att om man kunda någon/någots sanna namn så kunde man bruka magi involverandes denna någon/detta något. Och det var väl för övrigt enda sättet att bruka magi. Man var tvungen att plugga sakers sanna namn.
//M
Ursula K. leGuin, Tales from Earthsea
Eller något sådant.
Gravkumlarna i Atuin finns väl också på svenska en som heter ^.o
Otvin Käkslite skrev:De här runorna påminner mig lite om folks "sanna namn" i nån bok som heter typ "öriket" eller nåt... handlar om en pojkspoling till magiker som man får följa i tre böcker.
bara en fotnot...
och...
någon som vet vad jag pratar om??
//M
Trollkarlen från övärlden av Ursula K leGuin. 1a boken i en triologi. Finns en japansk, ganska dålig film också...
Ignatius Loyoda. 2e´ Häxmästarjägare i den Heliga Dalkiska Kyrkans Illuminati
Ignatius Loyoda skrev:
Trollkarlen från övärlden av Ursula K leGuin. 1a boken i en triologi. Finns en japansk, ganska dålig film också...
Jag läste böckerna på nytt för några år sedan för mina barn och insåg att jag blivit mer inspirerad av dem i mina funderingar om "sanna" namn än jag själv mindes. Inget ont i det för böckerna är bra och LeGuin bygger själv på de äldre traditioner och källor som jag delvis berört. Exempelvis börjar Johannesevangeliet med: "I begynnelsen var ordet och ordet var hos Gud och ordet var Gud" vilket i sig är en hänvisning till första Mosebok där Gud skapar världen med ord "Gud sade: xxx bli till!" Dessa tankar är i sin tur förmodligen hämtade från Persien och Mesopotamien.
I själva verket anser jag att språket såsom vi använder det ÄR magi
Med ett modernare, eller postmodernare, synsätt så skapar vi världen med språket för att sedan kunna röra oss i den. Redan Nietzsche menade att människan skapade Gud som ett nödvändigt redskap. (vilket nu är uttjänt - därav hans utsaga "Gud är död"). Finns mycket intressant att gräva i runt detta.
Otvin Käkslite skrev:De här runorna påminner mig lite om folks "sanna namn" i nån bok som heter typ "öriket" eller nåt... handlar om en pojkspoling till magiker som man får följa i tre böcker.
bara en fotnot...
och...
någon som vet vad jag pratar om??
//M
Trollkarlen från övärlden av Ursula K leGuin. 1a boken i en triologi. Finns en japansk, ganska dålig film också...
Det finns även en längre och en kortare spelfilm, och ytterligare minst en animerad / tecknad version ^^
Otvin Käkslite skrev:De här runorna påminner mig lite om folks "sanna namn" i nån bok som heter typ "öriket" eller nåt... handlar om en pojkspoling till magiker som man får följa i tre böcker.
bara en fotnot...
och...
någon som vet vad jag pratar om??
//M
Trollkarlen från övärlden av Ursula K leGuin. 1a boken i en triologi. Finns en japansk, ganska dålig film också...
Det finns även en längre och en kortare spelfilm, och ytterligare minst en animerad / tecknad version ^^[/quot